![](https://norskfisk.no/wp-content/uploads/2020/10/olsen1c-nf9.jpg)
![](https://norskfisk.no/wp-content/uploads/2018/09/Thv.Tande-jr.jpg)
DE FLESTE ER GODT VOKSNE MENN. Månedens intervjuobjekt er 27, og den yngste som noen gang har deltatt i denne spalten. Rett nok mann, men likevel altså ganske atypisk. At han dertil leder en fiskeribedrift i Sund i Lofoten som omsetter for nærmere 250 millioner kroner på årsbasis, gjør han spesiell på mange måter.
Ole Olsen ble født 23. august 1993 som den eldste i en søskenflokk som etterhvert skulle telle fire. Det var samme år som redaktøren overtok det redaksjonelle ansvaret i «Norsk Fiskerinæring» — 27 år går jammen fort, og dagen før fiskeriforhandlingene mellom Norge og Island om fiskekvoter i «Smutthullet» brøt sammen. Vårt intervjuobjekt kom til verden på sykehuset på Gravdal, men vokste opp i Sund i Flakstad kommune — litt lenger ut i Lofoten. Der drev faren Ståle et tradisjonelt fiskebruk med henging og salting av fisk som hovedgesjeft. Med andre ord; han var alltid på jobb.
Sufi AS ble stiftet i 1995 da månedens intervjuobjekt bare var to år. Men familien Olsen kan skrive sin historie seks generasjoner tilbake som fiskekjøpere og fisketilvirkere i Lofoten. Familien kommer fra Nesland lengst sør på Flakstadøya, der tipptipp-olderfaren startet mottak og tørking av fisk. Havneforholdene var imidlertid dårlige, og på 1960-tallet valgte familien å flytte alle aktiviteter til Sund, noen kilometer lenger ut i Lofoten. Der kjøpte bestefaren til vårt intervjuobjekt — Edvard W. Olsen — to holmer av Langaas-familien, som også driver fiskemottak i Sund. Edvard startet helt fra bunn, og med en liten frakteskute for å kunne kjøpe fisk fra hele distriktet. Han var en svært driftig kar og bygget opp en liten, men livskraftig bedrift. I 1995 overtok sønnen Ståle Olsen selskapet og omdøpte det til Sufi AS, som vi antar må være en forkortelse for Sund fiskeindustri og ikke en hyllest av sufismen, en indisk filosofi som skal hjelpe oss til å leve et mer balansert og harmonisk liv. Skjønt det å leve et bedre liv er aktverdig nok.
Det var en digresjon.
I dag er det altså to fiskeribedrifter i Sund — nevnte Sufi og Jm Langaas Drift AS. Begge driver stort sett med det samme. Tidligere var Sund et av fiskeværene i Lofoten med størst hjemmeflåte. I dag er fiskeflåten nesten helt borte. Det lokale råstoffgrunnlaget er minimalt.
![](https://norskfisk.no/wp-content/uploads/2020/10/olsen2-nf9.jpg)
Ole Olsen vokste opp et drøyt steinkast fra familiens fiskebruk, og skar torsketunger og la stortorsk på klepparbenken til faren nesten før han kunne gå. Etter barne- og ungdomskolen på Ramberg tok han treårig studiespesialisering på videregående på Leknes. Om ettermiddagene og i alle ferier jobbet han på fiskebruket. Det var aldri snakk om å skaffe seg hybel på Leknes. Da ble det for langt å reise hjem på jobb om ettermiddagene. Etter videregående våren 2010 var planen å studere økonomi og administrasjon i Tromsø.
— Det viste seg å være en dårlig plan. Etter én uke reiste jeg hjem til Sund. Studiet var kort og godt ikke utfordrende nok, og jeg ville heller jobbe i bedriften, forteller han. — I 2011 begynte jeg så på en bachelorgrad i eksportmarkedsføring ved Universitetet i Bodø. Da leste jeg hjemme, og møtte opp til eksamen. Etter studiene i Bodø dro jeg til London for å ta en mastergrad i ledelse ved University College London (UCL), en av de eldste undervisningsinstitusjonene i England.